page63
63
основою
для
забезпечення
внутрішнього
ринку
та
подальшого
нарощування
експорту.
Подальший розвиток галузі вимагатиме інвестицій у модернізацію та племінні ресурси, а також
підтримки для подальшого зростання промислового поголів’я.
Молокопереробна галузь в Україні налічує близько 350 підприємств. Значна конкуренція
визначає лідерів, таких як ПрАТ «Вінницький молочний завод «Рошен», ТОВ «Терра Фуд»,
ПрАТ
«Молочний
альянс»,
ТОВ
«Данон»
та
інші.
Керівники
цих
підприємств
активно
інвестують
у
модернізацію
виробництва,
поліпшення
якості
та
розширення
асортименту
продукції. Відбулися значні зміни з підвищенням вимог до якості та безпечності молока, що
надходить на промислову переробку.
Зміни в законодавстві, що стосуються «Вимог безпечності та якості молока і молочних
продуктів» (Наказ Мінагрополітики від 11.07.2024 р. № 2033), наближають молочний сектор
України до вимог європейського законодавства. Удосконалення передбачають запровадження
системи
простежуваності
ведення
записів,
обмін
даними
про
результати
лабораторних
досліджень.
Стаття
40
Закону
України
«Про
державний
контроль
за
дотриманням
законодавства...» передбачає впровадження системи обміну даними, яка дозволить операторам
ринку
своєчасно
виконувати
встановлені
вимоги.
Закон
передбачає
запровадження
чітких
механізмів проведення лабораторних досліджень (випробувань) з використанням
референс-
методів (ДСТУ EN ISO 4833-1:2014 та ДСТУ ISO 13366-1/IDF 148-1:2014) та встановлює
мінімальну
періодичність
досліджень
на
виявлення
залишків
ветеринарних
препаратів.
Безпечність харчових продуктів в Україні ґрунтується на Законі «Про основні принципи та
вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», головною метою якого є гармонізація
законодавства України із законодавством Європейського Союзу для захисту здоров’я людей та
підвищення
конкурентоспроможності
вітчизняних
харчових
продуктів.
Операторам
ринку
дозволяється запроваджувати власні вимоги до молочної сировини, які засновані на принципах
системи НАССР та мають рівень, еквівалентний або вищий, ніж визначено в Законодавстві
України [5].
Глобалізація
торгівлі
харчовими
продуктами
ускладнює
забезпечення
безпеки,
тому
стандарти серії ISO 22000 дають своєчасну відповідь. Безпека харчових продуктів передбачає
запобігання, усунення потенційної небезпеки на будь-якому етапі харчового ланцюга. Стандарт
встановлює вимоги до Системи управління безпечністю харчових продуктів (СУБХП), які
дають
можливості
усім
підприємствам
харчового
ланцюга
планувати,
запроваджувати,
використовувати та оновлювати СУБХП, забезпечувати відповідність законодавчим вимогам і
прагнути до сертифікації. Усі вимоги стандарту є загальними та придатними для застосовування
всіма підприємствами, задіяними у харчовому ланцюгу (від фермерів до роздрібних торгівців та
постачальників
послуг),
незалежно
від
їх
розміру.
Стандарт
пропонує
контроль
динаміки
ризиків,
поєднуючи
такі
загальновизнані
ключові
елементи:
інтерактивну
комунікацію,
управління
системами,
програми
необхідних
попередніх
заходів
(ПП)
і
принципи
аналізу
небезпек і критичних контрольних точок (НАССР) [6].
HACCP
(Hazard
Analysis
and
Critical
Control
Point)
було
запроваджена
у
харчовій
промисловості як «побічний продукт» космічної програми NASA у 60-х роках для забезпечення
найвищої якості продукції. Це логічна, проста, ефективна система контролю безпеки харчових
продуктів, яка призначена для визначення ризиків та/або критичних ситуацій і створює план
НАССР для їх контролю. НАССР є інструментом управління безпекою харчових продуктів,
який надає більш структурований підхід для контролю виявлених ризиків. Система забезпечує
логічну основу для кращого прийняття рішень щодо безпеки продуктів і гарантує виробникам
молочної продукції більший контроль, ніж випробування кінцевого продукту [1].
Одна з основних переваг концепції НАССР полягає в тому, що вона дозволяє виробникам
молочної
продукції
відійти
від
принципів
контролю
на
основі
випробовування
до