page20
20
навантаження
процесу
сертифікації,
що
особливо
важливо
у
випадку
дрібномасштабних
операторів.
Надалі
визначають
різницю
між
розрахованими
обсягами
вигід
від
змін
у
способах
землекористування та обсягами викидів парникових газів, що відбуваються протягом життєвого
циклу товарного рослинництва. До таких викидів належать прямі викиди від використання
добрив, хімікатів, палива або енергії, інших матеріальних ресурсів та транспортування, або
непрямі викиди, такі як ті, що виникають внаслідок зміни землекористування з подальшими
ризиками для продовольчої безпеки через переміщення сільськогосподарського виробництва
або наслідки переміщення через конкуруючий попит на енергію або відхідне тепло. Але якщо
відбувається скорочення таких викидів, то тоді їх не враховують, а розглядають як супутню
вигоду для досягнення мети сталого розвитку щодо пом'якшення наслідків зміни клімату та
відображати в сертифікатах відповідності. Таке скорочення викидів парникових газів, як і інші
супутні вигоди від сталого розвитку, може збільшити цінність сертифікованого поглинання
вуглецю або скорочення викидів з ґрунту. Розрахунки повинні проводитись з найвищим рівнем
точності,
відносно
методичних
вимог
[3]
та
вимагається
проведення
оцінки
рівнів
їх
невизначеності.
При цьому окрема увага у Регламенті приділяється використанню доступних цифрових
технологій, як-то використання цифрових баз даних, геоінформаційні системи, дистанційне
зондування, новітні системи кількісного визначення вуглецю на місці, штучний інтелект та
машинне навчання, а також електронних карт.
Діяльність
у сфері вуглецевого фермерства повинна щонайменше генерувати супутні
вигоди для досягнення цілей захисту та відновлення біорізноманіття та екосистем, включаючи
здоров'я ґрунту, а також запобігання деградації земель, про що Регламентом вимагається окрема
звітність.
Для
забезпечення
достовірності
та
надійності
процесу
сертифікації,
обраний
спосіб
землекористування (діяльність) повинна підлягати незалежному аудиту третьої сторони, що
проводиться органами сертифікації на початку і кожні наступні п’ять років. Сертифікаційний
аудит перевіряє відповідність критеріям якості, які встановлюються Регламентом та коректність
кількісної оцінки очікуваних чистих вигід. При цьому, Євросоюзом передбачено можливість
надання фінансової підтримки інтерактивним інноваційним проектам за участю фермерів, а
також надання консультаційних послуг, обміну знаннями, навчання та інформаційних заходів.
Цим підкреслено вирішальне значення створення додаткових бізнес-можливостей для сталого
ланцюга створення вартості в агропродовольчій галузі та залучення приватних коштів у синергії
з
державним
фінансуванням.
Для
забезпечення
прозорості
та
повної
відстежуваності
сертифікованих одиниць, а також для уникнення ризику шахрайства та подвійного підрахунку,
Єврокомісія повинна протягом чотирьох років з дати набрання чинності цим Регламентом
створити
та
згодом
вести
реєстр
Союзу
для
постійного
поглинання
вуглецю,
вуглецевого
фермерства та зберігання вуглецю в продуктах («реєстр Союзу»).
Передбачено, що до 31 липня 2026 року Комісія повинна переглянути включення категорії
джерел
МГЕЗК
«Сільське
господарство»,
підкатегорій
3.A
кишкової
ферментації
та
3.B
управління гноєм, визначених відповідно до Регламенту (ЄС) 2018/1999 [5] та імплементаційних
актів, прийнятих відповідно до цього Регламенту, до скорочень викидів, що підпадають під дану
сертифікайцію.
Викладене лежить у руслі реалізації законодавчих ініціатив Євросоюзу, зокрема Стратегії
«Від ферми до виделки» (2020), Європейської зелена угода (2019), Стратегії захисту ґрунтів
(2021), що орієнтовані на формування новітніх організаційно-економічних умов залежності
економічної прибутковості від рівня агроекологічної, а отже і продовольчої безпеки. Тобто