page22
22
Лісові екосистеми Житомирського Полісся мають найбільшу різноманітність біотопів та
здебільшого є домінуючими з точки зору наявності наземних видів рослин, тварин, грибів та
мікроорганізмів. Окрім того, вони здійснюють багато важливих екосистемних функцій, таких як
захист ґрунтів і водних ресурсів, регулювання клімату та водного балансу, створення умов для
життя тварин і людини, підтримка біосферної функціональності та екологічної рівноваги. Також
значні території їх вкриті лучною рослинністю, яка росте на рівнинних, низинних та заплавних
луках.
Ґрунт
є
одним
із
кількох
факторів
середовища,
що
контролюють
розподіл
типів
рослинності,
однак
за
певних
умов
може
бути
найважливішим.
Наприклад,
чим
далі
розташоване дерево від району його кліматичного оптимуму, тим більше звужується діапазон
ґрунтових умов, сприятливих для його росту під час періоду несприятливих кліматичних умов
для цього виду.
Лісові дерева займають одну і ту ж ділянку протягом багатьох років. Їх коріння часто
проникає глибоко у ґрунт і навіть у тріщинувату породу. Впродовж тривалого періоду місця
зростання
значна
кількість
органічного
матеріалу
повертається
у
ґрунт
у
вигляді
опалої
підстилки і гнилого коріння. У результаті утворюється шар підстилки, який робить значний
вплив на фізичні, агрохімічні та біологічні властивості ґрунту.
Склад рослинних асоціацій знаходиться під сильним впливом факторів клімату і ґрунту.
Мінливість ґрунту зазвичай висока в усіх масштабах: від регіону до регіону, всередині регіонів і
навіть усередині окремої ділянки або виділу.
Для
встановлення
фактичного
стану
лісових
ґрунтів
було
проведено
дослідження
на
території Білокоровицького лісництва. Для виконання поставленої мети було проведено відбір
зразків
ґрунту
і
визначено
наступні
показники:
актуальну
кислотність,
вміст
гумусу,
лужногідролізоного азоту, рухомого фосфору, обмінного калію.
Лабораторні дослідження проводили у лабораторії агрохімічних досліджень, екологічної
безпеки земель та якості продукції інституту сільського господарства полісся НААН України
згідно чинних нормативних документів.
Результати
досліджень.
Результатами
лабораторних
досліджень
встановлено,
що
ґрунтовий покрив відповідає умовам типових борів Полісся України. Дерново-сильнопідзолисті
ґрунти характеризувалися дуже низьким вмістом гумусу. Вміст якого варіював у межах від 0,14
до 0,52 %. За кислотністю дані ґрунти відносяться до дуже сильнокислих та сильнокислих.
Саме цей показник є одним із визначальних при формуванні видового складу борів, тому що в
умовах високої кислотності ґрунтів єдиними рослинами, які здатні ефективно заселяти подібні
місця зростання, є оксилофіти. Вміст азоту по ступеню забезпеченості відносився до дуже
низького ступеня. Вміст цього показника становив у межах 21,4‒48,5 мг/кг. Вміст рухомого
фосфору та обмінного калію були на рівні 10,7‒39,2 та 12,9‒42,6 мг/кг та відностяться до дуже
низького та низького ступеню забезпеченості відповідно.
Що стосується забруднення лісових ґрунтів рухомими сполуками важких металів, то вплив
важких металів на ліси та їх видове різноманіття є досить складною проблемою, і її наслідки
можуть бути різними у залежності від супутніх факторів. Для отримання точних та повних
даних необхідно проводити додаткові дослідження у різних екосистемах та регіонах.
У природоохоронних лісах України дослідження щодо впливу вмісту важких металів в
ґрунті на різноманітність рослин і їх продуктивність є недостатньо вивченими. Наявні звітні
дані в Україні були зосереджені на описі рівнів важких металів в інших землекористуваннях,
таких як сільськогосподарські землі, промислові зони, міські райони, місця видобутку корисних
копалин і водойми, водно-болотні екосистеми, а також їх вплив на здоров’я людини [239].
Враховуючи доведений вплив вмісту важких металів як на властивості ґрунту, так і на
функціонування окремих рослин, а також на видове різноманіття уцілому, важливим завданням