page85
85
Значне погіршення якості води може відбуватись у разі зупинки або нерівномірного руху
води в мережі. Зменшення вмісту кисню сприяє накопиченню сполук заліза, марганцю, важких
металів
і
активізує
діяльність
залізобактерій.
Тривале
перебування
води
в
трубах
(застій)
посилює біохімічні процеси й змінює її хімічний склад.
Встановлено, що при безперервному водокористуванні якість води відповідає нормам
незалежно від матеріалу труб. Натомість при епізодичному водопостачанні відбувається різке
погіршення органолептичних, хімічних та мікробіологічних показників.
Для
запобігання
вторинному
забрудненню
води
та
покращення
гідравлічних
характеристик мереж застосовуються різні методи стабілізації:

підтримання оптимального кисневого режиму (аерація);

промивка та дезінфекція мереж;

заміна зношених труб і арматури;

використання захисних покриттів;

налаштування гідравлічного режиму системи.
Такі заходи дають змогу зберегти біологічну стабільність води, підвищити довговічність
трубопроводів і забезпечити безпечне водопостачання населенню.
Використані джерела
1. Гіроль М. М., Ковальський Д., Хомко В. Є., Гіроль А. М. Проблеми якості води в
водопровідних мережах. Водопостачання та водовідведення. 2008. №2. С. 15–21.
2. Кульский Л. А. Основы химии и технологии воды. Киев: Наукова думка, 1991.
568 с.
3. Гіроль М. М., Гіроль А. М., Хомко В. Є., Ковальський Д. Стан водопровідних мереж
України та шляхи запобігання погіршенню якості питної води [Електронний ресурс]: (стаття). –
Режим доступу: http://polypipe.info/news/238-stanvodoprovidnuhmerezhukraini.