page68
68
Утримання
в
групі
відіграє
ключову
роль
у
забезпеченні
здоров’я
та
благополуччя
поросят. Оптимальне розміщення та конфігурація групових станків (зазвичай на 10 до 30
особин) знижують стрес, ризик захворювань і сприяють високій інтенсивності росту [6, 8].
Існують два основні підходи до утримання на дорощуванні:
1.
Традиційний – утримання на одному виробничому майданчику з періодичною
зміною конфігурації станків.
2.
Сучасний
(багатофазний,
або
Multi-site)
–
переведення
свиней
між
відокремленими виробничими майданчиками (дво- або тримайданчикова система).
Раніше повідомлялося, що переміщення поросят між фермами має позитивний вплив на
здоров’я, ріст, продуктивність та економічну ефективність [7], оскільки призводить до зниження
інфекційних захворювань та імунної активації, покращуючи ефективність споживання корму.
Проте, переміщення також є значним стресовим фактором, що вимагає адаптації до нових умов
годівлі, клімату та менеджменту, і може тимчасово знижувати прирости та посилювати ризик
інфекційних захворювань.
За багатофазного утримання часто відбувається зміна способу годівлі (з сухого на рідкий
або навпаки) залежно від обладнання відокремлених ділянок. Зміна типу корму може суттєво
впливати на продуктивність:
–
перехід на сухий корм може призводити до тимчасового зниження споживання корму та
приросту ваги, вимагаючи адаптації мікрофлори кишечника;
–
рідкий
корм
зазвичай
легше
засвоюється,
сприяючи
швидшому
набору
ваги,
але
є
дорожчим у виробництві [5].
Таким чином, різностороння оцінка впливу переміщення та залежність інтенсивності росту
від зміни типу годівлі вимагає подальшого вивчення.
Метою
досліджень
було
встановлення
продуктивності
поросят
за
двофазного
їх
дорощування, з різною тривалістю фаз цього періоду виробничого циклу.
Було
проведено
порівняльне
дослідження
продуктивності
поросят
контрольної
групи
(однофазне дорощування, сухий тип годівлі) та дослідних груп (двофазне дорощування з рідкою
годівлею на другій фазі різної тривалості).
Отримані
результати
підтвердили
висновки
низки
авторів
[7],
демонструючи,
що
абсолютні та середньодобові прирости були вищими у поросят, переміщених між виробничими
майданчиками (двофазне дорощування), порівняно з аналогами, що вирощувалися незмінно на
одній фермі.
Оцінка
залежності
росту
від
зміни
типу
годівлі
виявила
тенденцію,
подібну
до
повідомлень [5]: підвищення інтенсивності росту та збільшення абсолютних приростів при
переведенні тварин із сухого корму на рідкі кормосуміші під час другої фази дорощування.
У тварин, де друга фаза дорощування з рідкою годівлею складала 18%, 35% та 53% від
усього періоду, абсолютні прирости зросли на 4,5%, 10,2% та 16,3% відповідно.
Жива маса при передачі на відгодівлю у цих групах була більшою на 3,4%, 7,9% та 12,2%
порівняно з контролем.
Наприклад, середня жива маса поросят, що мали 53% другої фази з рідкою годівлею,
становила на 2,85 кг або на 12,85% (P<0,001) більше, ніж у контрольній групі (23,35 кг).
Наші
результати
не
співпали
з
твердженнями
про
підвищений
ризик
поширення
захворювань при частих переміщеннях. Навпаки, було продемонстровано зростання показника
збереженості поросят, утримуваних мультифазним способом: збереженість була кращою на
1,06%, 1,83% та 2,23% у групах з рідкою годівлею на другій фазі (9, 18 та 27 діб відповідно)
порівняно з контролем, а маса поросят, що вибули (загинули або вибракувані), знизилася на
13,7% та 25,8% у групах із тривалішими фазами рідкої годівлі, що, на нашу думку, є наслідком
покращеної резистентності поросят до захворювань завдяки технології рідкої годівлі.