page80
80
презентуючи новітні джерела сировини та макромасштабні екологічні оцінки. Дослідження
Francis G. та Makkar H.P.S. [5] свідчить про значний потенціал ентомопротеїну (білок комах,
зокрема Hermetia illucens) як екологічно чистого та повноцінного білкового сурогату рибного
борошна. Цей напрямок є проривною та багатообіцяючою новацією порівняно з переважною
орієнтацією вітчизняної науки на рослинних протеїнах. Водночас, Naylor R.L. [6] проєктує
проблематику
годівлі
на
світовий
масштаб,
здійснюючи
аналіз
екологічного
впливу
та
стабільності
аквакультури
в
контексті
забезпечення
глобальної
продовольчої
стійкості.
Ця
макроекономічна та екологічна перспектива помітно дивергує від більш вузькоспрямованого,
господарського підходу, який часто переважає в українських публікаціях, що зосереджені,
головним
чином,
на
фінансовій
ефективності
окремих
виробничих
одиниць.
Отже,
загальносвітові
тренди
підкреслюють
інноваційні
білкові
ресурси
(комахи)
та
інтегроване
екологічне
оцінювання,
комплементарно
доповнюючи
вітчизняні
роботи
щодо
підвищення
імунітету та технологічного вдосконалення кормів.
На основі проведеного аналізу наукових публікацій, виразно ідентифікуються дивергентні
вектори
у
дослідницьких
пріоритетах
між
міжнародною
та
українською
аквакультурою.
Міжнародні науковці (зокрема Francis G. та Naylor R.L. [5]) демонструють чітку орієнтацію на
фундаментальні
біотехнологічні
інновації
у
сировинній
базі
(наприклад,
ентомопротеїн
та
мікроводорості)
як ключові
сурогати
традиційних кормових компонентів.
Крім того, вони
фокусуються на макрорівні — глобальній сталості галузі та її екологічному сліді. На противагу,
українські
дослідники
(наприклад,
Саката
К.)
схильні
концентруватися
на
підвищенні
фізіологічної
резистентності
та
здоров'я
риб
в
умовах
існуючої
інтенсифікації
[4].
Це
реалізується через оптимізацію застосування функціональних кормових добавок (пробіотики,
пребіотики, імуностимулятори). Додатковою відмінністю є акцент українського автора Хижняка
М.І. на технологічних процесах кормовиробництва (екструзія, грануляція) для покращення
коефіцієнта конверсії корму (ККК), що диференціює його роботу від тих, що зосереджені
виключно на хімічному складі сировини [3].
Ця різниця свідчить про те, що міжнародні дослідження здебільшого орієнтовані на
проривні інновації сировинної бази та глобальні макротенденції, тоді як українські наукові
роботи переважно сфокусовані на практичній оптимізації існуючих виробничих систем та
посиленні фізіологічної стійкості гідробіонтів.
Використані джерела
1.
Багдай
Т.
Короп
звичайний
у
водних
екосистемах
та
аквакультурі.
Вісник
Львівського національного аграрного університету. Серія: Агрономія. 2016. № 20. С. 182–186.
2.
Вознюк Р. Р., Сичов М. Ю. Ефективність використання комбікормів з різними
рівнями
ферментованого
соєвого
шроту
ЕР500
при
вирощуванні
кларієвого
сома
(Clarias
gariepinus) до товарної маси. Агроекологічний журнал. 2023. № 4. С. 73–79.
3.
Спосіб підвищення продуктивності природної кормової бази ставів : пат.
25980 Україна, МПК А01К 61/00 (2006.01) / Хижняк М. І., Чужма Н. П., Базаєва А. М. ; заявник і
патентовласник Дніпропетров. держ. аграр. ун-т. – № 200709664 ; заявл. 27.08.2007 ; опубл.
27.08.2007, Бюл. № 13. 3 с.
4.
Шіма Х., Асаґура Т., Саката К. [та ін.] Склад і режим згодовування кормів для
покращення коефіцієнта конверсії корму в сталому рибництві з використанням крохмалю.
Міжнародний
журнал
молекулярних
наук.
2024.
Т.
25,
№
14.
С.
7921.
DOI:
10.3390/ijms25147921.
5.
Francis G., Makkar H. P. S., Becker K. Antinutritional Factors Present in Plant-
Derived Alternate Fish Feed Ingredients and Their Effects in Fish. Aquaculture. 2001. Vol. 199. P.
197–227. DOI: 10.1016/S0044-8486(01)00526-9.